prirodzené preto, lebo kultúra a život človeka – spoločenského, rečou a rozumom nadaného živočícha – sú v praxi neoddeliteľné. Varovné preto, lebo to signalizuje stratu, o čom by sme za iných okolností ani nehovorili, tobôž pre to viedli akési „kultúrne vojny“.
kultúra ako obušok
Hovoríme tu o živote kultúry aj o jej deformáciách. A tiež o živote rozumu a jeho deformáciách. Oboje spolu nevyhnutne súvisí. Tam, kde kultúra z akýchkoľvek príčin upadá, stráca sa aj schopnosť tomuto stavu adekvátne porozumieť, t. j. uchopiť ho v jasných, všeobecne zrozumiteľných pojmoch. Neprekvapí preto, ak protesty obrancov zdedených a ohrozených, či údajne ohrozených kultúrnych hodnôt dostávajú samé frapantne nekultúrny charakter. Zároveň možno s rovnakým úspechom pochybovať o kultúrnej vyspelosti ich radikálnych, obrazoboreckých a pokrokárskych protivníkov – najmä ak nimi presadzované „kultúrne alternatívy“ dostávajú charakter masových vytržení.
Zmenšujúci sa počet skutočných predstaviteľov kultúry hodnej svojho mena následne zostane v role spoločenských vydedencov, ktorým už aj tak nikto nerozumie. Môžu sa dokonca stať pre davy podozrivými – a to neveští nič dobré pre zvyšky ich spoločenstva v okolí oddávajúcom sa radovánkam nového kultúrneho barbarstva v takých či onakých verziách, na takej či onakej strane politických alebo ideologických barikád deliacich spoločnosť.
Celý článok si môžete prečítať, ak si kúpite Digital predplatné .týždňa. Ponúkame už aj možnosť kúpiť si spoločný prístup na .týždeň a Denník N.