určite to ale nie je posledná pandémia infekčného ochorenia, ktorej ľudstvo bude čeliť – preto je dôležité, aby lekári, epidemiológovia či vedúci biotechnologických firiem boli pripravení brániť ľudstvo pred inými vírusmi. Jedným z nich môže byť aj takzvaná vtáčia chrípka (kmeň H5N1), ktorá v posledných mesiacoch prináša bezsenné noci mnohým odborníkom najmä v Spojených štátoch. Práve tam došlo k alarmujúcemu nárastu prípadu infekcií zvierat vírusmi vtáčej chrípky. I keď epidémie tohto ochorenia bežne vzplanú raz za pár rokov, dnes sme svedkami niečoho nového. Dochádza totiž k šíreniu infekcií nielen medzi vtákmi, ale potenciálne aj medzi cicavcami – špecificky dobytkom.
Vírusy na infikovanie bunky živočícha využívajú konkrétne receptory – akési dvierka, ktoré sa otvoria, len pokiaľ máte správny kľúč. Keďže medzi mnohými druhmi zvierat existuje evolučné spojenie, je len prirodzené, že mnoho receptorov máme podobných – no nie identických. Okrem miernych variácií v štruktúre receptorov ale medzi zvieratami existujú aj rozdiely v kvantitatívnom zastúpení jednotlivých receptorov na rôznych bunkách.
Na úspešné infikovanie živočícha tak vírus potrebuje „kľúč“ s dostatočnou zhodou s receptorom, a zároveň potrebuje byť schopný odomknúť aj taký receptor, ktorý je dostatočne zastúpený naprieč bunkami. Vírusy typu A sú dobre známe tým, že dokážu infikovať bunky vtákov. Žiaľ, po novom sa im efektívne darí infikovať už aj bunky kráv.
Celý článok si môžete prečítať, ak si kúpite Digital predplatné .týždňa. Ponúkame už aj možnosť kúpiť si spoločný prístup na .týždeň a Denník N.